Undskyld mig. Vi lander snart.
Jeg kan vel nå et sidste glas vin.
Så ville jeg ikke bede Dem om at tage plads.
- Fint nok. - Tak.
Damer og herrer, en kort besked.
Ankomsten til Los Angeles er heldigvis kun lidt forsinket.
Beklageligvis er dette et røveri.
Giv mig jeres værdigenstande.
Halskæder, smykker og ure.
Det er en kopi. Tager du mig for et fjols?
Vil De venligst række mig Deres mappe?
- Det har jeg ikke lyst til. - Min pistol er ligeglad.
Mappen. Nu!
Er det en spøg? Hvem berøver et fly?
- Politiet vil vente, når vi lander. - Hvad?
Jeg vidste, at jeg havde glemt noget. Nå nej.
Det er her, I bør spænde jeres seler.
Nora, det var en fornøjelse.
På med bæltet.
- Spænd selerne. - Tak for hjælpen.
Hermed er underholdningen overstået.
Jeg vil begynde at rejse let.
- En stegepande. - Næsten ikke brugt.
- Et askebæger til minde om Alamo. - Det er en samlergenstand.
- Har du gjort forårsrent? - Jeg vil af med alt rodet.
Jeg vil gerne nøjes med det nødvendige.
Hold da op. Hvad skal du have for denne skønhed?
Det afhænger af, om du foretrækker David Lee Roth eller Sammy Hagar?
Det fortjener ikke et svar.
Det er en fandens flot riffel, sønnike.
- Jeg havde næsten glemt den. - Vil du virkelig af med den?
Jeg kan ikke betale dig, hvad den er værd.
- Skal vi bytte lige over? - Fint nok.
Den tilhørte din bedstefar, og han gav den til mig.
Nu er den din.
Det er sært at være her, mens mor er syg.
At være her er den bedste måde at hjælpe hende.
- Klarer hun den? - Din mor er stålsat.
Ligesom dig.
Det var ikke noget svar.
Han er din. Gør dig klar.
Sid stille.
Glem ikke hanen.
Sigt der, hvor han vil være.
Ånd ud.
Det er i orden. Jeg ramte også ved siden af første gang med vilje.
Man får kun én chance til at indtage dagens første måltid.
- Og du lytter slet ikke. - Sjovt.
Tak.
Nej. Det var en sjov sms.
- Hvem fra? - Ingen, som du kender.
Hvordan ved du det? Jeg kender mange folk.
- Hvilken rolle spiller det? - Jeg er din far.
Jeg bør vide besked og vide, hvem du hænger ud med.
- Det er skræmmende. - Sådan er det at være en familie.
- Jeg kendte alle dine venner førhen. - Da jeg var fem år.
- Jeg er nødt til at smutte. - Vent. Jeg har lavet morgenmad.
Det var ikke morgenmad, men et baghold.
Du gør det altid, når mor er væk. Mine venner er her.
Riana, vent. Vi spiser vel aftensmad sammen, ikke?
- Vi kan lave habachi. - Desværre, jeg skal ud.
Med hvem?
Ikke nogen, som du kender.
Vil din 16-årige datter hellere omgås sine venner end dig?
- Ja, hun lyder som et monster. - Jeg er hendes far og ven. To i en.
Det bør du have stående på din T-shirt.
Men se lige her. Det burde opmuntre dig.
- Det er et gerningssted. - Et råsejt gerningssted.
En mand berøvede de rige seks kilometer oppe og sprang ud!
Det er det, jeg elsker ved jobbet.
Fyren, som han dræbte, er næppe begejstret.
Det er det sidste, man forventer. Han åbnede døren, og de forsvandt.
- Hvordan fik han pistolen om bord? - Bagage tjekkes ikke på privatfly.
Ure til 50.000 dollars og smykker for 2,1 millioner?
Sådan er vores kundegruppe.
Og flyrøveren? Har du set ham på tidligere afgange?
- Aldrig. - Godt. Tak for din tid.
- Utroligt. - Ja.
Hvem har brug for alt det skrammel? Schweizerure? Diamantsmykker?
Nogle folk fortjener det altså.
Så de rige fortjener at blive smidt ud af et fly?
Folk bør skære ned.
Jeg har ét par støvler, ét par jeans og én jakke.
Jeg rejser let og falder ikke ud af fly.
Rejser du let? Du bærer rundt på mere end de fleste.
Jeg gentager: Hvorfor skaffer du alt af vejen?
Ikke alt. Kun det unødvendige.
- Jeg forsimpler tingene. - Du fjerner ting, du ikke behøver.
Vil du gentage det, indtil det får ny betydning?
Hvad har du skaffet af vejen ud over køkkenudstyr?
Noget værktøj, jeg aldrig bruger. En gammel trøje. En gammel riffel...
Som ikke kan skyde?
Jeg brugte den kun som barn. Den tilhørte min far.
Interessant.
- At jeg har gemt noget, han gav mig? - At du skaffer den af vejen.
Du taler aldrig om ham, din mor eller din barndom.
Hold nu op. Den var fin.
Jeg fangede krebs i floden og løb hjem til mor og fik blåbærtærte.
- Det lyder idyllisk. - Ja, ikke?
Riggs.
Vil du af med ballast, er barndommen et godt sted at starte.
Viceinspektør Santos.
- Hvordan var ledelseskurset? - Fabelagtigt. Tak for nomineringen.
Nomineringen? Du indser vel, at det var en straf?
Det indså jeg ikke. Jeg troede, at jeg snart ville blive forfremmet.
Det er skridtet før suspendering. Kommissærer bør sætte sig i respekt.
Jeg kan sagtens finde en, som formår det.
Jeg ved ikke, hvad der skete i mit fravær.
Men jeg kan love, at ingen her har sat sig mere i respekt...
Avery! Hvordan gik kommissærlejren?
Hejste de dig op i flagstangen i underhylerne eller hvad?
Så er det nok! Sæt jer og hold mund.
Undskyld os. Jeg skal lede mine mænd.
De herrer.
Kommissær Avery bringer orden!
Det var så fedt, da du sagde: "Sæt jer og hold mund!"
- Noget nyt om røveriet? - Ja. Det er råsejt.
Fyren berøvede flyet og sprang ud af det.
Vi fandt fingeraftryk. Dan Cooper.
Bailey har sporet ham til et motel i Burbank.
Hvorfor kigger han sådan?
Viceinspektøren fyrer mig, hvis jeg ikke kan styre jer.
Så... kan I hjælpe mig lidt og skrue en anelse ned?
Det tror jeg altså ikke. Det føles ikke trygt.
Hej, Riana. Angående aftensmaden...
Habachi. Ring tilbage. Jeg elsker dig.
Han er oppe på værelse 201.
Han skrev sig ind som Charles Poncy. Sjovt.
Efter Poncy-bedrageriet. Det er en spøg.
- Du er helt forelsket. - Nej. Men du bør løsne lidt op.
Ingen isspand.
Vi kom for sent.
Hør. Røveriet er vist arrangeret indefra.
Gør du virkelig det her mod mig, far?
Flyselskabet vil fyre mig. Hvad er der dog galt med dig?
- Far? - Sådan taler man ikke til sin far.
Ved du hvad? Det er faktisk min fejl.
Vi spurgte ikke, om han var hendes far.
Sandt. Det glemmer vi altid.
- Men hun kunne have sagt noget. - Jeg frygtede at blive mistænkt.
- Og hvad tror vi nu? - Jeg er uskyldig.
Jeg har ikke set ham i årevis og har lagt afstand til ham.
- Hvornår begynder den slags? - Hvad?
At ligge afstand til din far.
Og kunne han have gjort noget for at undgå det?
Lad mig se. Han kunne have været lovlydig -
- og have valgt ferier, hvor vi ikke planlagde et kup.
Hvorfor fik du ham ikke smidt af flyet?
Han gjorde det, han er bedst til. Han løj om at ville gøre det godt -
- og sagde, at vi trods alt stadig var en familie.
Din far får brug for en hæler. Kender du hans omgangskreds?
Måske nogle fra min barndom, men det er længe siden.
Tænk, at jeg troede ham. I burde fængsle mig.
Eller også kan du hjælpe os med at pågribe ham.
- Så ryger han i brummen. - Hør lige.
- Han er hendes far. - Jeg er klar.
Hun er klar.
Kom du her med din far? Din barndom var da ikke så slem.
Ja, den var skøn.
Jeg solgte hans tyvekoster, mens han holdt udkig.
- Ja, jeg vandt! - Jeg vil have pengene retur.
Eller kæmpepandaen. Geværet dur ikke.
- Geværet fejler intet. - Lad mig gætte. Det er ham.
Nora Cooper. Hvad laver du med panserne?
- Jeg leder efter min far. - Er han lidt fjendtlig?
Jeg har en idé. Lad os tage ham med på stationen.
Jeg har ikke set ham i otte år. Vi spiste sammen på stranden.
Det er utroligt, siden han sad inde dengang.
Det gør du også snart, eftersom din ven eftersøges for mord.
Og du virker delagtig.
- Fint. Vi mødtes i morges. - Det var da let nok, ikke?
- Hvor er han nu? - Ingen anelse.
Det er sandt. Han kom ind og havde travlt.
Han ville sælge sit rov til halvdelen af værdien. Jeg afslog.
Hør, Nora. Jeg ved, at du er vred på ham.
Fordi han involverede mig i et mord?
Hvis du finder ham, så vær ikke for hård.
- Han vil gøre det godt igen. - Det var for sent, da jeg var ti år.
Det er anderledes, Nora. Han er døende.
Det gør mig ondt. Det kan ikke have været let at høre.
- Eller det var det måske. - Det er ikke første gang.
Han har fået fjernet fire blindtarme, haft to hjernesvulster, malaria -
- og nilfeber. Han er ikke syg. Han flygter til Mexico.
- Fint. Så tager vi til Mexico. - Først tager han et andet sted hen.
- Hvor mange? - Hvor mange hvad?
- Hvor mange forsøg brugte du? - Det er irrelevant.
- Riana vil elske den. - Købte du en panda til din datter?
- Det er sødt. - Hun er 16 år.
Så er det lidt sært.
- Hvorfor tror du, at han dukker op? - Han ville omsætte varerne hurtigt.
Det er muligt her. Vi kom her regelmæssigt.
Måske ville han bare spise med dig.
Jeg ventede i bilen, indtil han kom med en stak sedler.
- Vi spiste aldrig sammen. - Er du sulten nu?
For herren derovre har ikke rørt suppen, efter vi ankom.
Bemærkede du også det? Hvad venter han på?
Jeg gætter på...
Cooper.
- Far! - Bliv i bilen.
Ned!
I dækning!
Far!
Kom så!
Af sted!
Nora!
Tænk. Nogen vil dræbe dig mere end mig.
Hvad laver du her?
- Roger, alt vel? - Vi må køre.
- Hospitalet? - Spillehallen.
Nogen må erstatte pandaen.
- Hvornår må jeg tale med min datter? - Hvad siger du? Aldrig?
Hun vil næppe tale med dig.
Men den gode nyhed er, at vi gerne vil.
- Hvem skød China Town i smadder? - Ingen anelse.
Men de hadede jeres bil.
- Han er morsom. - Du stjal fra den forkerte.
- Hvem? Og hvad stjal du? - Det er en lang liste.
Emily Draper. Jeg stjal hendes lineal i skolen.
Og senere var der Peter Marky. Jeg stjal hans skateboard.
Han er virkelig charmerende.
Alle holder af charmerende tyve. Men en charmerende morder?
- Ikke helt så meget. - Ikke mordere.
Jeg er ingen morder.
- Eli Woodcock ville være uenig. - Fyren, der overfaldt mig?
Det var selvforsvar. Han trak en pistol. Min er aldrig ladt.
- Det ved alle og enhver. - Så han skød sig selv og sprang ud?
Måske sprang han ud, hvorefter han skød sig selv.
Udmærket. Jeg siger ingenting.
Det er en dum afgørelse.
Der er tosser på fri fod i byen.
De går med skudsikre veste og skyder med maskinpistoler.
- Hvad skjuler du? - Jeg hjalp gerne.
Men indtil jeg får min datter at se, holder jeg munden lukket.
Han taler sandt. Cooper havde en 9 mm-pistol.
Og Scorsese fandt en .358 i Woodcocks kranie.
Hvorfor fik vi ikke besked?
Liget var i 138 dele. Det tog nok lidt tid at samle det.
Tak, kammerat.
Skønt. Scorsese bør nomineres til en retsmedicinsk pris.
- Kadaverprisen. - Ligsnedkeren.
Stiverten.
Den findes vist allerede.
Stikker vi Cooper ud af et fly, indtil han åbner op?
Måske vil Nora tale med ham. Hvis han er syg...
Det er han ikke, og det vil hun ikke.
Far?
Undervurder aldrig båndet mellem far og datter.
- Se selv. Hun besøger mig på jobbet. - Det er vist ikke frivilligt.
Hvad fanden? Skal det være morsomt?
For jeg ler ikke.
Jeg vil overlade dig til jeres ubrydelige bånd.
- Hej, Riggs. - Vink ikke.
- Hvad har du gjort? - Seriøst?
Ja. Når folk er iført håndjern her, har de gjort noget. Bailey?
Nogle unge i zooen blev anholdt, og en betjent genkendte efternavnet.
Anholdt for hvad?
For at demonstrere mod dyrenes vilkår.
Dyrenes vilkår? Det er en zoo! Hvis dumme idé var det?
Det behøver jeg ikke at svare på. Jeg giver jer ikke en liste.
- Riana, jeg er din far... - Jeg kender mine rettigheder.
Er det sådan, vi leger?
Fint. Oprems hendes rettigheder.
Og gør håndjernene lidt løsere.
Bemærkede du noget usædvanligt? Noget, som andre ikke ville nævne?
- Det var et kaos. Spørg ham. - Han vil intet sige, før I mødes.
Hvad? Nej, ingen interesse.
Kan I ikke tæve ham med en telefonbog?
Nej. De laves ikke længere, så det gør det vanskeligt.
Er din familie lige så langt ude?
Kan jeg finde ud af, hvad han tog, kan vi finde dem, der vil dræbe ham.
I kan også lade dem gøre det.
Efter lang tid kan min far ikke længere såre eller skuffe mig.
Han er ikke min far. Han betyder intet for mig.
Kan I ikke være i samme lokale, er det nok ikke sandt.
Fint. Hvem fik idéen til demonstrationen?
Skriv tydeligt, tak.
Fint nok.
Så tager vi et lettere spørgsmål. Hvem spiser du frokost med?
Hvordan er det relevant?
Kontekst. Baggrund. Efterforskning.
Hvem er på din telefons favoritliste? Hvem sms'er du?
Jeg hører dig le, når du taler i telefon.
Hvem taler du med, og hvad ler I over?
Det her er en drøm for dig, ikke? Du vil forhøre mig og spørge om alt!
Ellers får jeg intet at vide. Du fortæller intet.
- Dine venner besøger os aldrig mere. - Du vil ikke vide grunden.
Du kredser.
Jeg inviterer ikke mine venner hjem, fordi du kredser om os.
- Jeg kredser ikke. - Det gør du altid.
Du forhører os og fortæller platte jokes.
- Jeg er morsom! Dine venner ler. - Af medlidenhed. Og så du går.
Unge dame, forhøret er ovre.
Og du fisker altid efter komplimenter.
Du beder om råd angående mode, men du vil bare roses for din trøje.
- Luk op! - Men du har ingen pæne trøjer!
- Bailey! - Jeg er ikke færdig.
- Dejligt, at du kom. - Stop.
Det er ingen forsoning. Jeg vil bare renses.
Jeg tvinges til at hjælpe med at redde dig.
Eli Woodcock sad på plads 1A.
- Hvad tog du, før du skød ham? - Hold nu op.
Jeg går aldrig med ladte våben, vel? Det er mit kneb.
Ja, det er hans kneb. Ligesom at være en elendig, upålidelig far.
Men principfast.
Han havde intet. Et billigt ur og nogle småpenge.
Hvorfor angreb han dig så?
Virkelig? Stewardesse for de rige? Er det sådan, du vil bruge dit liv?
Jeg ville komme langt væk fra dig, se verden og besøge Fiji.
Har du været der endnu?
Hallo, kan vi lige fokusere?
Mr. Cooper. 1A. Hvad tog du fra ham?
En mappe. Jeg tog hans mappe.
Smukt. Hvor er den?
Den er i...
- Mr. Cooper. Hvor er mappen? - I en sø.
- Hvilken? - Der, hvor jeg landede.
Far!
Hold op. Det er ikke morsomt.
- Kan vi få en læge herind? - Far!
Det er invasiv myokarditis. Det er virusinfektion i hjertevævet.
- Hans hjerte svigter. - Kan I operere?
Kan han få statin eller betablokkere?
Skaden er uoprettelig.
Hvor længe har han?
Seks måneder. Med lidt held lidt længere.
- Det gør mig ondt. - Tak.
Gå hen til ham.
Det kan være lige det, hans hjerte har brug for.
Hvordan har du det?
Den gode nyhed er, at jeg har en usædvanligt sund blindtarm.
Hvad så, kommissær? Ville I tale med mig?
Sæt dig venligst, kriminalassistent.
- Hvor var du i aftes? - Jeg gjorde rent i min husvogn.
Den er faktisk ret rummelig. Måske kan jeg udleje...
Berøvede du en kiosk i Echo Park?
I aftes? Nej. Hvorfor?
En Winchester 1964, der står i dit navn, blev fundet der.
Hør, i går byttede jeg riflen hos en pantelåner.
- For den her. - Solgte du den til en pantelåner?!
- En uangivet riffel? - Nej, jeg byttede den.
Har du læst politiets våbenreglement?
Det var fedt. Lidt tørt, men slutningen var knaldgod.
- Se selv. - Hvad med sagen?
Det viser sig, at de bevæbnede fyre ville have Coopers mappe.
- Hvorfor? - Jeg ringede til Woodcocks firma.
Han havde besøgt en mine i Venezuela.
Han havde rådiamanter for to millioner dollars.
Men bare rolig. Vores bedste folk er på sagen.
Det forstod jeg ikke, Bowman.
Jeg tog svømmefødderne på for tidligt. Du må tage min arm.
Tak.
Tænk, at jeg skal dykke efter en skat.
Bailey!
Jeg tjekkede optagelserne.
Han løb forbi kameraet med mappen i sin favn.
Og han fortsatte.
Bailey, jeg kan ikke rejse mig.
Han løj. Han har stadig mappen.
Mr. Cooper.
Han havde vist ikke brug for en faldskærm fra anden sal.
Det er Noras.
- Hør, kender vi ikke hinanden? - Det tror jeg ikke.
Du er stewardessen fra det fly, hvor min bror blev dræbt.
- Hvad laver du her? - Følger efter dig.
Kør!
- Hallo? - Far, det er mig.
- Hej, har du tabt en ørenring? - Hør godt efter.
De vil gøre mig fortræd, hvis de ikke får mappen.
Jeg kommer med den. Mødested?
I morgen middag ved Echo Park Lake.
- Du kommer med den, ikke, far? - Jeg svigter dig ikke, Nora.
Det lover jeg.
Hør, Dougan.
- I leder vel ikke efter Cooper igen? - Jo. Og pandaen var defekt.
- Jeg har ikke... - Lad os springe løgnen over.
Gå direkte til det sted, hvor du ringer til ham.
Dem, der ville dræbe Cooper, har fået fat i Nora.
- Dougan? - Nej, det er dine strømervenner.
De vil have mappen tilbage, og de har taget Nora.
Hør efter. Den skal afleveres i morgen middag i Echo Park.
Du ved, at de mener alvor.
At ville flygte gør dig ikke til en dårlig far.
Men alle diamanter i verden vil ikke være det værd.
I har ringet forkert.
Lad være, Roger. Det er ikke det samme, hvis man køber den.
- Hvordan er udsigten? - Hverken Nora eller skurke.
Og ingen Cooper. Mon ikke årets far er stukket af med rovet.
Tro mig, han kommer. Sådan er fædre.
- Ikke alle fædre er som dig. - Nogen må være bannerfører.
- Der har vi Avery. - Han er teknisk set ikke en far.
- Men han er vel en faderskikkelse. - Nej.
Avery og Gena. Har nogen tilkaldt forstærkninger?
Jeg ville have Bowman og Bailey. Ikke Gena. Hun distraherer bare.
Det er vist nok koffein, ikke? Tiden løber ud.
- Se lige. - Jeg sagde det jo.
Taler du til din partner?
- Sig, at han skal ramme plet. - Cooper beder dig ramme.
- Jeg er enig. - Hej, kommissær.
- Hvor længe har du lyttet med? - Jeg hørte det med faderskikkelsen.
- Normalt får de frie tøjler. - Og derfor er jeg taget med.
- Hvad er planen? - Vi sender Cooper ind.
Avery, I følger med på afstand.
Vi går ind.
Stil mappen og gå din vej.
- Hvor er hun? - Giv mig den og vent 30 minutter.
- Jeg lader hende gå. - Sådan gør vi ikke.
- Vi mister pigen. - Lad dem.
Afvent. Lad ham prøve.
Stop. Hun er her.
- Hvor? - I varevognen.
Roger. Jeg kan ikke se Nora.
- Lad hende gå. - Stil den, eller hun dør.
Vi kunne fortsætte dagen lang.
- Vi er nødt til at gå ind. - Vent.
- Bed Gena om at flytte sig. - Riggs, du falder ud.
Riggs, radioen er død. Hvad gør vi?
Roger, fyrene henne ved Nora er dine.
Hvad mener du?
Når de fyrer os, så husk, at jeg ikke havde andre chancer.
- Bliv nede. - Far!
Du er anholdt.
- Må jeg røre mig nu? - Godt skudt, Roger.
Ja. Nogen skylder vist os begge en kæmpepanda.
Tak, fordi I reddede min datters liv og resten af mit.
Det var os en fornøjelse. Men du får to sæt håndjern på.
Forstået. Må jeg omfavne min datter først?
Jeg har ingen ørenringe denne gang.
Jeg er ked af, at jeg har været en røvelendig far.
Vi har stadig tid.
Lagde du lige den i min lomme? Politiet er her. Hvad fejler du?
Det hele var for din skyld.
Jeg tager det hele tilbage. Du er uforbederlig.
Men jeg er principfast.
Hun kalder mig stadig "far".
Ved du hvad, Cooper? Når det kommer til fædre...
...har jeg set værre.
- For en veloverstået opgave? - To centimeter, Avery.
To centimeter, og det havde endt anderledes.
Det er som regel tæt på, når de er involveret.
Det gik godt, men det er stadig vanvittigt.
- Vil du fyre mig, så... - Jeg prøver at redde dit liv.
Jeg kender ingen anden, der kunne overleve dit job.
Tak.
Sig til, og jeg overfører dig til en valgfri stilling.
Det værdsætter jeg virkelig.
De tosser vil få forvolde et kaos, som ingen vil overleve.
- Og du ønsker at blive? Hvorfor dog? - De er mine tosser.
Hej. Jeg troede, at du skulle ud.
Mine venner er altid sent på den.
Den var til dig. Men jeg indså, at du er blevet for stor til bamser.
Så nu er han min.
Hør, Riana.
Din mor kommer først hjem i morgen. Vi kan stadig nå lidt habachi.
Eller også kan vi se en film herhjemme.
Jeg ville gerne, men vi spiser nok ude.
- Hejsa. - Er du klar til at smutte?
Har I lyst til at slappe af i aften med noget mad her og en film?
Ja da. Hvis det er fint med din far?
Helt sikkert. I kan tage det store fjernsyn.
Altså, tag det ikke med. Hun er jo lige blevet løsladt.
Fint nok. Den var god.
Jeg skal nok få fart på.
Hør, far. Lad pandaen blive.
Fint.
- Din far er ret sjov. - Jeg har bedre jokes.
Farvel, far.
Hun overlever ikke.
Du spurgte til din mor. Hun klarer den ikke.
Hun vil kun få det værre.
Hvorfor er vi herude?
Hun har voldsomme smerter. Det skulle du ikke se.
Jeg beklager.
Du er gammel nok til at vide, at det, der sker, sker.
Træd lidt væk. Lad mig.
Nej. Jeg gør det.
Hvad nu?
Vil du beholde den?
Den er som en boomerang.
Ting fra fortiden kan være vanskelige at slippe af med.
Jeg prøvede at rydde ud og gøre tingene enklere.
Så lad os gøre tingene enklere.
Fortæl mig om riflen.
Nuvel...
Det her...
...er den riffel, min far lærte mig at skyde med.
Og det er den riffel, der skød ham.
Tekster: Jakob Mølbjerg www.sdimedia.com